Andre siger, det afhænger af, hvem personen er.
Man benytter ikke præservativ, og jeg citerer:
"Når fyren ser rask ud, er sød, og man har talt sammen, før man har sex."
Vi fandt det nødvendigt at søge mere indgående viden om sammenhængen-
-mellem prævention og mødested.
Beskytter man sig afhængig af, om man mødes i en park eller på en bar?
Det forsker man lige nu i.
AFLS støtter projektet, og jeg vil gerne takke direktør Michel Bernin.
Om få måneder kan vi fremlægge resultaterne. Tak.
Goddag. Jeg vil gerne rose arrangørerne af disse symposier...
Nu.
120 SLAG I MINUTTET
Godaften og velkommen til ACT UP.
Bevægelsen blev grundlagt i 1989 efter ACT UP-modellen fra New York.
Og hvad er ACT UP så? En bevægelse, der opstod i homomiljøet-
- som forsvarer aids-ramtes rettigheder.
ACT UP er ikke en patientstøtteforening, men en aktivistgruppe.
I har nok set nogle af vores aktioner i TV eller læst om dem i avisen.
Aktionerne bliver planlagt her-
- på vores ugentlige møder hver tirsdag kl. 19.
Og som I vil erfare, er der i ACT UP regler for, hvornår man kan tage ordet.
Vi har to ordstyrere, og alle emner kan tages op.
Man skal bare række hånden op, skrives på en liste og vente på, det er ens tur.
Hvis man taler for længe, gør ordstyreren sådan her.
Og man klapper ikke af andres indlæg.
Man kan udtrykke billigelse ved at knipse med fingrene.
Det overdøver ikke taleren, så indlæggene bliver ikke forlænget.
Og så er der en sidste ting, I skal være klar over.
Når I bliver en del af ACT UP, uanset jeres hiv-status-
- så vil I af medierne og offentligheden blive betragtet som hiv-positive.
Mødet skal til at starte. Hvis I har spørgsmål, kommer I bare ned til mig.
Og husk at udfylde formularen, hvis I vil være medlemmer.
Godt møde til jer.
Godaften og velkommen til ACT UP-Paris' ugentlige møde.
Der er meget på dagsordenen i aften-
- så det vil være rigtig skønt, hvis vi kan undgå uendelig lange indlæg.
Husk, at rygning er forbudt i salen af hensyn til de syge.
Man kan ryge på gangen, men undlad til gengæld at tale derude.
Det foregår herinde, hvis man har noget på hjerte.
Vi har fået fire nye medlemmer. Rejs jer op, når jeg siger jeres navn.
Der er Patrice.
- Og Judith. - Godaften.
Og så er der Jérémie.
- Rejs dig lige op. - Velkommen, Jérémie.
- Og Nathan. - Hej, Nathan.
Det gør os ondt at måtte meddele, at Alain Isnard er død.
Han var medlem omtrent fra begyndelsen. Thibault vil gerne sige et par ord.
Øjeblik... Vi har sat et billede af ham i nyhedsbrevet.
I husker ham måske ikke. Han har ikke været til møderne i to år.
Men da bevægelsen blev grundlagt, var Alain en nøgleperson.
Han skaffede os de første to computere, hvilket var noget af en bedrift.
For to år siden fik han kryptosporidiose og kappede alle bånd.
Sådan ser det ud.
Vi har som sædvanlig et postkort, I kan sende til præsidenten-
- med Alains navn på for at informere ham om hans død.
For at minde Mitterrand om, at der er en aids-epidemi.
Lad os gå videre med AFLS-rapporten. Værsgo, Sophie.
Hvis man ikke ved det, så er AFLS det franske anti-aids agentur.
Okay, tak. Jeg skal forsøge at være så objektiv som mulig.
Det bliver ikke let, for jeg er træt af den måde, det foregik på.
Det kunne være rart, hvis aktionsdeltagerne var med i debatten.
Kom ind.
- Lad os komme videre. - Det er vigtigt. Tak.
Det gik fint.
Vi sneg os ind i Palais des Congrès uden problemer.
Hvem taleren så end var, så var han dødkedelig.
Der var nok et par hiv-positive i salen, der kedede sig ihjel under hans tale.
Goddag. Jeg vil gerne rose arrangørerne af disse symposier-
- samt deltagernes alsidighed og kyndighed.
Nu.
Vi er fra ACT UP-Paris.
AFLS har eksisteret i over tre år uden at skabe en forebyggelseskampagne.
Frankrig har dobbelt så mange tilfælde som England og Tyskland-
- og homoer, narkomaner, kvinder og udlændinge oplyses stadig ikke.
Vi har lavet kampagner for homoseksuelle.
De bliver censureret af premierministerens kontor-
- og kun trykt i publikationer, som ingen læser.
Nej, det er ikke sandt.
Det var mig, der gjorde det. Det var min skyld.
Jeg kunne ikke se noget nede bagved.
Jeg kunne heller ikke høre noget, så der gik lidt panik i mig.
Jeg hørte én sige. "Er du klar? Det er snart dig."
Så da jeg kunne se Bernin, tænkte jeg, at nu var det nu.
Vi har før kvajet os.
Marco kastede for tidligt. Så er det heller ikke værre.
Nej, jeg stod bare der og talte for døve øren.
Det store problem er det, der skete bagefter.
To personer kastede sig brutalt over Bernin-
- og lænkede ham til en stolpe med håndjern.
Jeg ved ikke, hvem der fik idéen eller tog initiativ til det.
Jo, det ved du udmærket godt.
Lad hende tale ud.
I mine øjne virker det totalt mod hensigten.
Vi har gjort de andre bevægelser rasende i stedet for at få dem op af stolene.
Det var helt håbløst. Vi har aldrig lænket nogen før.
Håndjernene er til at lænke os selv med, hvis politiet skulle dukke op.
- Kan vi nu få lov til at svare? - Tal endelig.
- Kom bare, Max, før du koger over. - Tak.
Vi improviserede, men kunne godt se, det ikke holdt.
Folk så ud, som om de var til folkedans.
Som om de tænkte: "Så er ACT UP i gang igen, men de holder snart op."
Marcos stunt reddede os.
Pludselig var folks overbærenhed vendt til indignation.
Efter ti års hiv-epidemi udtrykte de vrede.
Vi måtte gribe chancen og gjorde det første, der faldt os ind.
Bernin, sig op! Bernin, sig op!
Og det var godt.
Vi ville gøre indtryk på folk ved at kaste med blod, og det gjorde vi.
Vi gik bare lidt længere end planlagt, men det var ikke bevidst.
- Markus? - Ingen har sagt, det var bevidst.
Men Sophie har ret. Det var en voldelig aktion.
Ét er at kaste blod på folk, men det er da sindssygt at lænke dem.
AIDES-folkene var pinligt berørt, og jeg følte mig også som gidsel i det.
Din stakkel!
Værsgo, Sean.
Hvad kører det her på?
Aktionen var jo ikke mislykket. Den var en succes.
Der var ingen fysisk vold, Sophie.
- Bare en smule tvang. - Nej.
Han gjorde jo ikke modstand.
Lad os få gjort op med hykleriet.
Regeringen etablerede AFLS for tre år siden for at fralægge sig ansvaret.
Siden er der ikke sket noget. Til møderne siger de:
"Vi er enige, men det er ikke hensigtsmæssigt at skræmme folk."
- Nu har vi 6000 nye tilfælde om året. - Det kan du ikke sige.
Kampagnerne er så vage, at man glemmer, at hiv er en seksuelt overført sygdom.
Intet om homoer, intet om junkier og intet om ludere.
Intet om dem, der er hårdest ramt.
Jeg har set dig! Jeg er næsten færdig.
Jeg vil skide på, om AFLS følte sig ydmyget-
-og om vennerne i AIDES var rystede.
Staten skal vide, at vi bliver ved, til vi får en forebyggende politik.
- Skal vi komme videre? - Det er vigtigt.
Jeg forstår godt din panik, Sophie, men så er det heller ikke værre.
Har andre grupper reageret? Fabien?
Jeg er lige ved at tjekke det.
Der står noget interessant i AIDES' kommuniké.
"AIDES fordømmer ACT UP's aktion-
- hvor de overfaldt direktøren for AFLS bla-bla-bla..."
Og jeg går lige til slutningen.
"Vi fordømmer ACT UP's brutale og barnlige metoder-
- selv om vi godt forstår, at de er trætte af, at AFLS ikke gør noget."
De spiller indignerede.
Libération's overskrift i morgen:
"Historisk og hysterisk gennembrud i kampen mod aids."
Jeg læser et afsnit.
"Aktionen viser myndighedernes mangel på forståelse over for homoseksuelle."
- Lad os komme videre. - Ellers er vi først færdige til midnat.
Apropos prævention, så har vi trykt en ny plakat.
Analsex i forstørret udgave.
- Hæng den op i Marais, langs floden... - I jeres forældres stuer.
Der er også et par til vores lesbiske søstre og junkierne.
Man kan få udleveret ophængningsgrej efter mødet.
Vi går videre til medicin-udvalget.
Vores udvalg har forskellige områder:
Junkier, kvinder, smittet blod, udlændinge.
- Fængsler. - Lad mig tale ud, Max.
Vi er kun to i det udvalg.
Der er nok ingen, der vil trænge sig på.
Fire eller fem er stadig en intim gruppe.
Datoerne for udvalgsmøderne står på dagsordenen. Værsgo.
For nogle uger siden stemte vi om en aktion mod Melton Pharm-laboratoriet-
- som ikke vil offentliggøre resultater af deres forsøg med proteasehæmmere.
Det er et antiviralt molekyle-
- som vi ikke ved ret meget om, og de lader ikke noget slippe ud.
Melton Pharm vil nok offentliggøre det på den næste verdenskonference-
-i Berlin om et år.
De vil skide på os.
Tanken er, at vi tager derhen for at få resultaterne-
-og så ser vi, hvad de siger.
Lad os se, hvor mange der vil deltage.
Kom nu. Selv nogle af de nye deltager.
Kom nu. Det er et nyt molekyle.
Selv vores formand kommer.
Vi bliver omkring 15.
Vi sætter telefonkæden i gang dagen før, og det foregår på følgende måde:
Hver person ringer til tre andre, som ringer til tre andre og så videre.
- Julien? - Hvordan kommer vi derind?
- Hvordan kommer vi ind? - Ad døren.
På laboratoriet er der en svingdør og to automatiske døre.
Automatiske døre kapper ikke arme af eller knuser hoveder.
Det er de ikke beregnet til. Der sker os ikke noget.
Vi medbringer id, når vi er på aktion, i tilfælde af, at vi bliver anholdt.
Og vand og medicin, hvis vi bliver tilbageholdt.
Goddag.
Det tager kun nogle minutter. Vi kommer fra ACT UP-Paris.
- Hvor skal de hen? - Lad os tage trappen.
Vi er ikke-voldelige, syge mennesker, og vi vil gerne tale med Melton Pharm.
- De kravler over. - Forbeholdt hiv-positive.
- Hvilken sal? - 12.
Det var for sjov.
Jeg har ikke været i bad hele ugen, fordi mit badekar er fuld af teaterblod.
Marco har tænkt stort.
I kan male hele laboratoriet og gøre det rigtig fint der.
- Hvad laver du? - Giv mig en.
Vent til vi kommer ind på kontorerne. Det kommer ud over det hele.
- Hvad går aktionen ud på? - Det er ret enkelt.
Melton Pharm skal offentliggøre prøveresultater af deres proteasehæmmer.
Det er et nyt molekyle, som giver hiv-positive nyt håb.
Det tager et kvarter.
- Tilkald politiet. - Ja.
- Det er ikke pænt gjort. - Jeg har ikke noget valg.
Jeg kan ikke kende det.
- Er det 12. sal? - Ja.
Er det her 12. sal?
Nej, det er 10.
- Er det ikke her? - Nej.
- Hvad laver I? - Forkert sal.
- Du er altså negativ? - Ja.
Synd. Du er ellers flot.
- Det er her. - Giv mig en pose.
Hør efter. Det er for enden af gangen til venstre.
Her.
Morder, Melton Pharm!
Hvad sker der?
Morder, Melton Pharm. Du har blod på dine hænder!
- Hvilken vej? - For enden af gangen.
Morder, Melton Pharm! Du har blod på dine hænder!
Vent lidt. Giv mig en pose.
For fanden da.
- Det der holder ikke. - Nej.
Det holder ikke, at man er syg og tager Zidovudin-
- så man har diarré hele natten, og at I bare lader os dø.
Sådan ser en person med aids ud.
Vi ved godt, hvad I går igennem, men det her er ikke i orden.
Vel gør De ej. Så ville De offentliggøre Deres resultater.
Det behøver ikke at være sådan her. Vi sætter os ned og taler om det.
Det har vi ikke tid til.
Vi er ved at stille træskoene.
Det er denne vej.
ACT UP-Paris er en gruppe, der kæmper mod aids. Vi er syge, ikke voldelige.
Behandling vil vi ha'! Vi har ikke mere tid at gi' af!
Jeg er læge og forstår godt...
Jeg vil skide på, at du er læge.
Se, hvordan de bekæmper aids!
Strømerne! Læg jer ned uden at gøre modstand.
Tag det roligt.
Skynd jer ind.
Hold kæft, hvor er jeg tørstig. Vi fik intet at drikke på stationen.
- Det var fedt med alt det blod overalt. - Gulvtæppet bliver svært at redde.
Hvorfor tog jeg den på? Min yndlingsjakke er ødelagt.
- Du skal bare kogevaske den. - Tror du?
Strømerne var så bange for, at det var rigtigt blod-
- at de tog handsker på, før de rørte ved os.
Han er bløder.
For fanden da.
- Hvad synes du om det? - Det var fedt.
Han var rædselsslagen.
Du er måske ikke bange? Jeg er altid lidt bange. Det er klart.
- Jeg tror altid, de har handsker på. - Hvad?
Strømerne har altid handsker på, når de anholder folk.
- Han forsvarer strømerne. - Nej.
Man kunne se, de var bange.
Skal vi lige holde os til sagen?
- Hvad? - Sagen.
- Fotografen. - Hvad for en fotograf?
- Hvor kom han fra? - AFP, tror jeg.
Hvorfor kravler han sådan rundt for at tage nogle fotos?
- Det så jeg ikke. - Du havde for travlt.
Så du det ikke? Sådan her.
Han svajede endnu mere.
Han gav den hele armen.
Hvorfor fanden skulle vi sidde tre timer på den politistation?
Ja, det er et godt spørgsmål.
Se, hvor smukt.
Se himlen.
Indimellem går det op for mig-
-hvor meget aids har ændret mit liv.
Det er, som om...
Som om jeg oplever tingene mere intenst.
Ser livet i et andet lys.
Som om der er flere farver.
Flere lyde.
Mere liv.
Især om morgenen.
- Jeg tager pis på jer. - Jeg blev bekymret.
Der er ikke noget, der har ændret sig. Det er stadig lige så hårdt at stå op.
Det er meget sværere.
- Det tager mig timer at komme i gang. - Du har ret.
Den eneste behandling lige nu er AZT og DDI.
Det er nukleosid-RT-hæmmere.
De angriber et virusprotein kaldet revers transkriptase.
Som I kan se på tegningen her-
-arbejder enzymet efter virusangrebet.
Det gør det muligt for virussets rna, dets genetiske kode-
- at blive omdannet til dna og integreret i cellens kromosomer.
Når først cellekernen er inficeret-
- kan virusset brede sig og inficere andre celler.
Med de nye behandlingsformer-
- forsøger man at stoppe infektionen på andre stadier i viruscyklussen.
Proteasehæmmere angriber virusspredningen.
Når cellen inficeres, blokerer de for viruspartikel-dannelse-
- eller skaber viruspartikler, der ikke kan inficere andre celler.
Det giver grund til håb-
- et reelt alternativ til AZT og DDI, hvis begrænsninger I kender.
- Tager han pis på os? - Spørgsmål?
Det var jo ikke på eget initiativ. Det er noget, vi har talt om.
- Det mener jeg ikke, men... - Hvad?
Du kunne godt have ladet os læse det, før du præsenterede det på mødet.
Det er et tillidsspørgsmål.
Det lød som en salgstale for laboratorierne.
Du skulle tale om smittens stadier. Ikke give folk falske forhåbninger.
Jeg beskrev bare de retninger, forskningen bevæger sig i.
Jeg tror, at folk forstod det sådan-
- at proteasehæmmere er bedre end AZT.
- Thibault, kan du ikke være lidt med? - Jeg lytter.
- Det her er vigtigt. - Det er varmt. De dør af tørst.
Min læge, Catherine Delmas, har sagt, at proteasehæmmere er noget sprøjt.
- Sagde hun "sprøjt"? - Ja. Hvorfor?
Skriv det. "Sprøjt".
- Delmas er ikke nævnt i protokollen. - Lægerne taler da sammen.
Hun er i kontakt med internationale forskere og er overbevist om det.
Der er ingen "internationale forskere", der skjuler, at molekylet ikke virker.
Når Melton Pharm afventer konferencen i Berlin-
- kan proteasehæmmerne ikke bare være noget "sprøjt".
Jeg synes, det var godt at høre lidt om behandlinger.
Vi overbringer bare informationer.
Jeg er modtagelig for alt håb.
Jeg kan ikke tåle AZT, og DDI virker ikke rigtig.
Er der bivirkninger?
Ikke flere, end jeg er vant til.
Jeg måtte stoppe. Jeg brækkede mig.
- Normalt får man diarré. - Jeg brækkede mig.
Jeg blev ret nervøs.
Lægerne frygtede, at det var bugspytkirtelbetændelse.
- Det vidste jeg ikke. - Nu går det fint nok. Jeg får DDC.
- Ikke godt for bygspytkirtelbetændelse. - Jeg har det fint.
- Jeg elskede DDI. - Jeg elsker det også.
Du gode gud... Vil du sige noget, Nathan?
Tak for det. Jeg har faktisk et spørgsmål.
Jeg har læst medicinudvalgets rapport, og der bliver ikke omtalt nogen vaccine.
- Sikke en skuffelse. Ingen vaccine! - Er der forsøg i gang?
Fint nok med vacciner, men de interesserer ikke rigtig hiv-positive.
Vel interesserer det os da, men der er meget få forsøg i gang.
Der er ét.
- Canarypox. - Nå ja.
En svækket version af canarypox-virus.
Det har trukket ud i måneder. Tag den bare.
Gul som en kanariefugl? Smukt!
Det ved jeg ikke, om jeg kan forstå.
- Der er kun to sider. - Man må bare sætte sig ind i tingene.
Hvor skrapt. Vi mangler folk i udvalget.
- Og så tager I modet fra de nye. - Han fik da papirerne.
Helt ærligt, for to år siden anede I ikke, hvordan en celle fungerede.
Undskyld. Jeg er okay.
- Slog du dig? - Nej. Tak.
Er du okay?
Sikker?
Jérémie kom, fordi han havde nogle spørgsmål. Ikke?
Skal jeg opsummere?
Jérémie blev for nylig smittet-
- og hans tal er meget hurtigt blevet dårligere.
Mit T4-tal er allerede nede på 220, og jeg ved ikke hvorfor.
Det sker i sjældne tilfælde. Må jeg se din journal?
Der er ingen af os, der er læger. Du skal tale med AIDES.
Du har vel en læge. Hvad siger han?
At jeg skal være tålmodig og vente på, at AZT'en virker.
Hvis du ikke stoler på din læge, så skift til en anden.
Tror I ikke, han er god? Han har fulgt mig fra starten.
Han har ikke kunnet berolige dig, så der sker ikke noget ved at prøve en anden.
- Det er rigtigt. - Er du okay?
Og så er der Gay Pride-forberedelserne.
Ved det første møde i sidste uge kom der ikke idéer nok på bordet.
Vi har et par plakater, men det kunne være fint at komme lidt videre med det.
Værsgo, Sophie.
Vi skal bruge nogle flere slogans.
- Vågn lige op, selv om det er sent. - Vi mangler også plakatophængere.
Vi skal finde nogle slogans med mere politisk slagkraft i.
Plakaterne gør mig deprimeret. De er tudegrimme.
- Skriften er gyselig. - De er da meget festlige.
- Farverne? - Det er Gay Pride.
Bare vi undgår sort-hvid og slogans som "Det er os, der dør".
"Det er os, der dør" havde næsten været bedre.
- Vi har forstået, du ikke kan lide dem. - Vores motto er også elendigt.
"Jeg vil gerne have, at du lever."
- Hvorfor kan du ikke lide det? - Det er så konsensuelt.
"Jeg vil gerne have..." Jeg vil gerne have en is eller ferie.
Jeg vil faktisk gerne have, at du lever.
- Du er sød, Sean. - Martin?
Til det Thibault siger om, at det er konsensuelt... Det er det ikke.
Gilles og jeg satte plakater op nede ved floden.
Solen skinnede, og vi hyggede os med det.
Skal vi bruge lang tid på det her? Vi kan ikke blive ved hele natten.
Nu skal du bare høre.
Vi var glade, solen skinnede, og så dukkede den her fyr op.
Kan I dog ikke lade os være i fred?
Vi er bare ude at gå en tur.
- Og så skræmmer I os med det der. - De er ikke skræmmende.
"Jeg vil gerne have, at du lever." Det er da positivt.
- Det kan godt skræmme nogle. - Det er aids, du skal være bange for.
Er du blevet testet? Måske bekymrer du dig uden grund.
Skrid dog for fanden med jer. Lad os være.
Det er det, jeg siger. Homoer fatter det ikke.
De hader os. Gay Pride bliver lige så trist og våd som sædvanlig.
Ingen slogans. Ingen musik.
Kun zombie-homoer, som ikke vil høre om aids-
- ikke engang positive slogans som "Jeg vil gerne have, at du lever".
Vi må vække de tossede madammer ved at lufte sygdommen i gaderne.
Vores formand er ved at få en depression.
Lad os få gang i nogle slogans. Ja, Mehdi.
Jeg har et forslag, som alle vil synes om.
"Molekyler til din baghyler."
- Se, der er noget, vi kan tilslutte os. - Det er et fedt slogan.
"Molekyler til din baghyler! Molekyler til din baghyler!"
Og bla-bla-bla... vil også knalde.
- Blødere? - Hvad?
Blødere vil også knalde.
Er du tosset? Det er for meget.
- Blødere vil også knalde. - Nej, nej, nej.
- Hélène? - Ja.
Det er et simpelt, godt slogan, synes jeg.
"Aids er mig, aids er dig, aids er os."
- Tak. - Det er skræmmende.
Selv AFLS kan gøre det bedre.
Jeg klapper helt i.
- Hjælp! Flere slogans? - Har du et, Julien?
Under sidste års Gay Pride-
- var jeg sammen med zombierne i regnvejret og kedede mig.
Dagen før havde min læge sagt, at jeg nok have CMV i øjet.
Jeg havde en ret patetisk tanke, som måske ikke er så tosset.
Jeg tænkte: "Måske er det min sidste Gay Pride."
Det er smukt.
Et smukt plakatslogan. Men lidt sent, du kommer i tanker om det.
Det er et år siden.
Skriv tingene ned. Jeg går altid rundt med en notesbog.
Gå ingen steder uden notesbog.
- En idé mere, Sean? - Ja.
Vi har talt med Max og Etienne og nogle andre om et heppekor.
Det er ikke noget for dig, Thibault, men vi har lavet en koreografi.
Gadeoptræden gør mig deprimeret.
Det ender med, at vi er en flok fyre, der render rundt på stylter.
- Eller mimer. - Hiv-positive mimikere. Stærkt!
Det er for fjollet for dig, men det bliver godt.
Det ville være fedt, hvis vi var omkring ti.
Mehdi. Luc. Hvem ellers?
- Jeg vil også gerne være med. - Fedt, Jérémie.
Vi kan genbruge dit slogan, Hélène. "AIDS er mig. Aids er dig."
"Aids er os."
Det minder om det der åndssvage slogan, vi havde. "De er rigtig lede..."
Nej... "De er ikke søde. De er rigtig lede."
"Ned med dem, der opfører sig skidt."
De er ikke søde. De er rigtig slemme.
Ned med dem, der opfører sig skidt.
"Som en, der viger bort fra opmærksomhed og kærlighed-
- frygtede jeg din tavshed og gik ganske bleg derfra-
- af frygt for, at min hilsen krænkede dit øje."
Måske husker I, at vi sidst talte om-
- at disse "Sonetter for Hélène" blev bestilt af Katarina Medici-
- til hendes protegé, Hélène de Surgères.
Hélène var utrøstelig efter at have mistet sin mand-
-og Katarina bad Ronsard...
Vi kommer fra ACT UP-Paris for at fortælle om aids-prævention.
- Hvem har givet jer lov til det? - Ingen.
Uanset om du er homo-, hetero-eller biseksuel-
- er kondomet den eneste beskyttelse mod seksuelt overførte sygdomme.
Oralsex udgør en mindre risiko, men den er der.
- Undgå sperm i munden. - Så er det ud!
Især hvis du har sår eller blødende tandkød.
Dem skal du ikke dele ud. Nej ...
De er mindreårige.
Vi kommer fra ACT UP-Paris.
Må vi fortælle lidt om aids? Det tager kun et øjeblik.
Okay. Hør godt efter. Det er meget vigtigt.
Husk at uanset om du er hetero-, homo-eller biseksuel-
- så er våbnet mod aids og andre seksuelt overførte sygdomme kondomet.
Brug glidecreme, når du dyrker analsex og ved tør skede.
Når du dyrker oralsex-
- er risikoen mindre, men findes dog stadig.
Hvis du er narkoman-
- så brug en ren sprøjte hver gang, og del den aldrig med nogen.
Tak, fordi I hørte på mig, og pas på jer selv.
Husk kortet næste gang!
De sætter ikke kondomautomater op på Deres skole trods anbefalingerne.
- Det vil jeg ikke diskutere. - En foranstaltning, der skal sikre ...
Forsvind.
Pas på de unge! Kondomer på gymnasier!
Hvorfor sætter De ikke en kondomautomat op?
Eleverne er mindreårige. Det er en opfordring til sex.
Dyrker 16-årige ikke sex? Hvilken verden lever De i?
Min søn er 16 år og har aids. Gid, han havde været beskyttet.
Det gør mig ondt, frue, men det er en anden snak.
Beskyt jer selv. Brug præservativer.
Må jeg bede om en brochure om analsex?
- Jeg har ikke flere. - Her er en, værsgo.
Mange tak.
Brug kondomer.
- Jeg er sikret. Jeg er ikke homo. - Hvad er det for noget at sige?
Jeg får ikke jeres aids-lort.
For fanden da ...
Husk at beskytte jer.
Vent. Helst ikke uden kondom.
- Helst ikke eller slet ikke? - Det er farligt.
- Det er vel ikke så risikabelt. - Men alligevel. Her.
Okay.
Vent. Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke med kondom.
- Beklager. - Det er helt fint.
Hvem er hun? Din søster?
Nej, min mor. Vi boede i Chile dengang.
- Er hun chilener? - Nej.
Hun er franskmand. Min far er chilener.
Generer det dig ikke, at hun kigger på, når du knalder?
- Hvorfor siger du det? - Det ved jeg ikke.
Det har jeg aldrig tænkt på. Det er okay. Mor er frisindet.
Du ser godt ud på det billede.
- Hvad for et? - Det der.
Tak.
Hvor gammel var du?
15 år.
Det var det år, jeg kom tilbage hertil med mor.
Året efter blev jeg smittet.
Af hvem?
Min matematiklærer.
Hr. Ducaire. Hervé.
Jeg var 16 år.
Jeg blev smittet første gang.
Lige på stedet.
Han var gift.
På skolen sagde de, at han havde et barn.
Måske vidste han ikke, at han var hiv-positiv.
Vi var forelskede.
Jeg stolede på ham.
Og han stolede på mig.
Åndssvage, som vi var.
En uge efter blev jeg hundesyg.
Jeg forstod det ikke.
Og dog. Det gjorde jeg nok.
Jeg havde en mistanke om det. Jeg var bange.
Så jeg blev testet.
Og det var det.
Hvad med læreren?
Det var sommer. Vi mistede forbindelsen.
Han burde have været klogere.
Ja, det burde han. Men det burde jeg også.
Man må selv tage ansvar.
Når man smitter nogen, er det 100 % ens ansvar.
Det er det også, når man bliver smittet.
Men hvad vidste vi dengang?
- Ingen talte om det. - Det er myndighedernes ansvar.
- Ikke? - Jo.
Men nu knalder vi.
Vent ... forsigtigt.
Er jeg din første hiv-positive?
Altså...
Den første hiv-positive, jeg har været i seng med?
Du er i al fald den første, der fortæller mig det.
Der var én gang-
- hvor jeg var sammen med en, der var omkring 20 år.
Han ville have, at vi gjorde det uden kondom.
Jeg spurgte ham ikke, men i den alder var han vel ikke så erfaren.
Jeg er ikke så vild med min kæbe.
Nå? Hvad er der galt med den?
- Den er for spids og fremstående.. - Den er da flot. Du ser godt ud.
- Synes du? - Ja.
Det var først, da vi var kommet, at jeg så de små mærker på hans ryg.
Jeg havde kun set Kaposis sarkom på billeder, ikke i virkeligheden.
Jeg sagde, at det var godt at blive testet en gang om året.
For en sikkerheds skyld. Og at bruge kondom hver gang.
Det modsatte han sig. Han sagde, han vidste, hvad han gjorde.
Så jeg insisterede ikke.
Hvad mere kunne du sige?
At han var hiv-positiv?
Han var ikke bare hiv-positiv. Han var syg.
Ja.
Jeg har også lidt Kaposis sarkom.
Hvor?
- Så du det ikke? - Nej.
Godt.
Mod aids har du ikke noget valg!
Kæmp! Kæmp! ACT UP! ACT UP!
Mod aids har du ikke noget valg!
Kæmp! Kæmp! ACT UP! ACT UP!
Bøsser og lebber, tag og vågn op!
Bøsser og lebber, kom og følg trop!
Goddag.
Molekyler til din baghyler!
Og brug latex, når du har sex!
Goddag.
Og så til ANRS's Roche-protokol.
Der var en fra ACT UP, der ville sige noget.
- Var det Dem, Thibault? - Ja.
Det er et problematisk forsøg.
Vi talte om, da det kom frem, at det ville strække sig i over et år.
Men protokollen rejser endnu flere problemer.
- Vi har forsøgt at afkorte forsøget. - Det er ikke tiden, der er problemet.
Det, der har rystet alle grupper, ikke bare ACT UP-
- er antallet af punkteringer. Det er helt vildt.
Det er vigtigt at følge lymfeknudeudviklingen.
- Har De fået punkteret en lymfeknude? - Nej, men jeg ved, det ikke er så rart.
Nej. Og det er en punktering hver 14. dag i otte måneder.
16 punkteringer, hvis jeg har regnet rigtigt.
De desperate stakler, der melder sig til forsøget-
- falder fra i løbet af to måneder, og så er resultaterne ubrugelige.
Hvad vil De da foreslå?
Ikke noget. Vi siger bare, at forsøget ikke er bæredygtigt.
- Det er mere end en revideret protokol. - Ja.
Vi siger bare, at De godt kan starte forsøget, men at det vil mislykkes.
Det er til dig.
Noget fra Boston og Detroit, jeg har hørt de sidste måneder.
Hvis du ikke kan lide det, må jeg opgive dig.
Hvad med billedet?
En strand, som er verdens smukkeste sted.
Du er også på billedet.
- Nå, det har du bemærket? - Følger De lige med, Thibault?
Melton Pharm-folkene er kommet. For at få det på det rene-
- så støtter ANRS ikke ACT UP i den her uoverensstemmelse.
Vi er ikke fredsmæglere, men vi har meddelt Melton Pharm-
- og det kan hr. Gilberti bevidne, at vi godt forstår jeres utålmodighed.
- Det gør vi også... - Lad mig nu tale ud, hr. Gilberti.
Vi har indkaldt til dette møde-
- for at få talt tingene igennem og nå frem til et kompromis.
- Det bliver nok vanskeligt. - Det starter godt.
Vi forstår Deres utålmodighed, men vi er nødt til at sige til Dem-
-at vold er helt uacceptabelt.
Det er utilstedeligt at komme og kaste med blod hos os.
For det første er der sket omfattende materielle skader-
- men ikke mindst har det sat psykiske spor hos vores medarbejdere.
- Så sagsøg os. - Hvabehar?
Hvis De bare opfatter os som vandaler, hvorfor sagsøger De os så ikke?
- Vi vil jo gerne i dialog med jer. - De burde gøre det.
Lad os se, hvad der sker, hvis et laboratorium fører sag mod syge folk.
Det er nok det, der stopper Dem.
De kan jo forklare de rystede medarbejdere-
- hvad det betyder for terminale aids-patienter, at I sylter tingene.
Vi vil ikke rejse nogen sag-
- men det er ikke let, og jeg forstår udmærket AIDES.
Det er svært at arbejde med folk, der griber til vold.
Nu må jeg stoppe Dem. Alle grupper her er enige om én ting:
Deres kommunikation eller mangel på samme er skandaløs.
Overhovedet ikke. Vi er kommet for at skabe gennemsigtighed og...
Gennemsigtighed? Det havde vi ikke fanget.
Vil De udlevere materialet om proteasehæmmerne?
Det skulle De have sagt.
Vi har jo ikke de endelige resultater.
- Kun en ekspert kan tolke dem. - Jeg har læst alle artikler om emnet.
Jeg er fuldt ud i stand til at læse de foreløbige forsøgsresultater.
Og jeg er ekspert i bivirkninger som bræk og diarré, så nu må De lytte.
Vi bestiller ikke andet end at lytte.
Vi spillede vores roller, og de andre grupper støttede os.
ANRS-direktøren forsøgte at virke upartisk-
- men man kunne fornemme, at de gerne ville give Melton Pharm en røvfuld.
Og hr. Gilberti lækkede ikke noget-
- men kunne ikke forsvare sig og vidste, at det var forkert at angribe os.
Max, så er det din tur.
Jeg kan høre, at I nød at sætte Melton Pharm på plads.
- Men I fik ikke noget ud af det. - Vi bliver ved med at presse på.
Hvordan?
Vi går til dem sammen med andre grupper og skriver en pressemeddelelse.
- Vil I skrive breve? - Nu hidser de radikale sig op.
Hvis du havde troet, vi fik noget ud af det, er du naiv.
Hvad laver vi så her?
Medicinspørgsmålet er noget andet end de andre områder.
Med hensyn til prævention, pleje og myndigheder er vi stærke.
På det medicinske område er vi nødt til at undersøge tingene.
ACT UP må bare presse laboratorierne med hensyn til forskningen.
Hvordan spiller antiretrovirale stoffer sammen med ecstasy?
Ja! Det er ret afgørende.
- Det er vigtigt. - Vil du tilføje noget, Léa?
Der skal også forskes i AZT og hormonbehandling.
Der er mange bivirkninger, og masser af piger som mig har problemer.
- Præcis. - Hélène?
Jeg vil gerne følge op på det, Max sagde.
Jeg er enig i, at de holder os hen.
Hvis vi vil opnå noget hos laboratorierne, skal vi i aktion.
Vi må gå til angreb på deres omdømme.
Laboratorierne er ligeglade med deres omdømme.
Hvorfor?
Vi giver Melton Pharms proteasehæmmere masser af omtale.
- Sean, du ville sige noget? - Vi når ingen vegne med lobbyisme.
Det har I selv sagt.
Hvis det er medicinudvalgets territorium, så sig det.
Vi er ved at aflægge rapport, Sean, og vi har lavet én aktion.
Det er flere måneder siden.
Det er ikke os, der har brug for dem, men dem, der har brug for os.
Om ikke andet til deres rådne forsøg.
Vi er nødt til at være mere offensive over for dem.
Det er ikke fair, Sean. Du insinuerer, at vi har hyggesnakket med dem.
Som om vi havde et egoistisk mål om at få fat i de nye molekyler.
Det har jeg ikke tid til. Mine tal er ikke for fantastiske.
Skal vi snakke sygdom? Mine er heller ikke for gode.
Jeg har 160 T4-celler tilbage og gider ikke tale med folk-
- som ikke vil ud med forsøgsresultater, der i øvrigt kan være skuffende.
Vi kan jo ikke trænge igennem til medierne.
Vi gennemførte en sensationel aktion mod Melton Pharm med blod overalt.
Og der var ikke ét pressefoto. Det samme gælder her hos ACT UP.
Ingen gider tale om behandling.
Vi er flere og flere til møderne, men få i medicinudvalget.
- Vores vigtigste udvalg. - Hvorfor?
Vi vil jo ikke så gerne dø, darling.
- Du tror måske, du overlever? - Det agerer jeg i al fald efter.
Bachir, værsgo.
"Hvorfor skændes vi? Det er spild af tid."
"Vi ved efterhånden ikke, hvad det er, vi taler om."
"Hvad forhindrer os i at lave både lobbyisme og aktioner?"
"Eksempelvis kunne vi-
- hver gang vi har en ledig stund, kontakte laboratorierne:
"Vi er syge og døende. Vi har brug for resultater."
"Sideløbende kan medicinudvalget holde dialogen med ledelsen i gang."
"Hvad er problemet?"
Tak, Bachir. Så er det dig, Sophie.
Jeg vil gerne svare på det, Bachir sagde om faxer.
Vi har udviklet en ny teknik.
Hvis vi taper to sider sammen og lægger dem i faxen...
Undskyld... Og så taper vi dem sammen-
- så siderne kører i ring og blokerer deres faxmaskine.
God idé.
Lad os invitere laboratoriet herhen.
- Hvad? - Han vil invitere Melton Pharm herhen.
- Så kan de besvare vores spørgsmål. - De kommer ikke inden aids-konferencen.
Det er et forsøg værd.
Skal vi stemme om det? Klokken er 21.24, og vi har brug for en pause.
God idé.
Hvem synes, vi skal invitere Melton Pharm til vores møde?
Et stort flertal. Vi vedtager, at vi inviterer dem til vores møde.
Vi holder et kvarters pause.
- Er du okay? - Ja, jeg har det fint.
Hvorfor skulle jeg ikke have det?
Jeg har lidt svamp.
- I munden. Beklager. - Det er helt fint.
- Bruger du Amphotericin? - Du er lærenem.
Du ved snart mere om sygdommen, end jeg gør.
Ja, det gør jeg, mor.
Jeg har aldrig spurgt, hvad du laver.
- Hvad jeg laver? - Dit arbejde.
Er vi nået dertil, hvor vi snakker arbejde?
Bare glem det.
- Hvad vil du vide? - Glem det.
Spørg nu bare.
Altså...
Hvad laver du?
Jeg er hiv-positiv. Så enkelt kan det siges.
- Hvad med Sophie? - Hvad mener du?
Hvad tror du, hun laver?
- Hun underviser på et gymnasium. - Rigtigt.
Og Germain?
- Aner det ikke. - Han er portør.
- Men han er vist nærmest stoppet. - Så er det min tur.
- Hvad laver Jérémie? - Arbejder han?
Nej, han læser historie.
Historie? Det vidste jeg ikke.
Jeg vil skide på din svamp.
Hvis du skal lave ti liter blod-
-hælder du ti liter vand i badekarret-
- og tilsætter et kilo sukker og noget tapetklister.
Ligesom til plakatophængning. Og så rører du godt rundt i det-
- så det ikke klumper nede i badekarret.
Ellers stivner det. Og så tilsætter du farve.
Vi har tre toner. Det er madfarve.
Det må ikke være for mørkt eller for lyserødt.
Du har næseblod.
- Pis. - Vent lidt.
Læg hovedet tilbage.
Onsdag den 23. februar 1848-
- var folk stadig i gaderne, og der var sat barrikader op.
En gruppe på 50 demonstranter gik mod udenrigsministeriet-
-på Boulevard des Capucines.
Men det 14. regiment havde afspærret gaden.
Med en fakkel i hånden gik en af oprørslederne hen mod en løjtnant.
En sergent åbnede ild.
Det blev opfattet som signal til at skyde.
16 blev dræbt og omkring 40 såret.
Vreden brød ud i lys lue.
Ligene blev lagt på kærrer og kørt gennem Paris.
- Hvad er der? - Jeg kan ikke få vejret.
- Læg Dem ned. - Jeg kan ikke få vejret.
Læg Dem ned. De får den her på fingeren.
Træk vejret stille og roligt. Læg Dem på puden og slap af.
Træk vejret stille og roligt. Det er ikke rart, men det hjælper.
De stoppede op ved nogle af den tids avisredaktioner-
- og tvang dem til at rapportere om det.
Det spektakulære ligtog kaldte til våben og indvarslede Julimonarkiets fald.
Sådan en politiske begravelse ønsker jeg mig.
Gå rundt med mit lig med fløjter og horn.
I skal ikke bruge min aske. Den skal mine forældre have.
Jeg siger det nu, for selv om jeg er bange, så har jeg endnu ikke lidt-
-men det ved jeg, at jeg kommer til.
Aids, vi dør, uden at nogen noget gør!
"Den homoseksuelle psyke er ofte præget af en uærlighed-
-der fører til utroskab i relationer-
- der spænder fra tankeløshed til følelsesmæssig uredelighed."
"Den manglende realitetssans forklarer disse relationer uden tillidsforhold."
Den er skrevet af Tony Anatrella. Han er præst og psykoanalytiker.
Den får gode anmeldelser i Le Monde og i ugebladene.
Og Baudrillard skriver noget tilsvarende vrøvl.
Og hør så her: "Virus spreder sig patologisk i lukkede kredsløb."
"Det er incestuøs patologi i metaforisk forstand."
"Som man lever, sådan dør man."
"Udbredelsen af aids blandt homoseksuelle og misbrugere viser-
- disse lukkede verdeners incestuøse natur."
Vi har lavet de her klistermærker med påskriften:
"Advarsel: Bogen indeholder homofobiske tanker-
- som stigmatiserer aids-ofre og hiv-positive."
Vi sætter dem på alle bøger, der indeholder utiltalende holdninger-
- og tekster af sociologer og pseudofilosoffer, som ellers støtter os.
De ligger her. Spred så mange af dem som muligt.
Hélène vil fortælle om blodskandalen.
Snarere diskutere den lidt.
Blandt de uddelte papirer har I nok bemærket den tekst-
-hvor jeg bliver personligt angrebet.
Den beskylder mit udvalg for at kræve-
- at ministre og politikere, som er involveret i skandalen, skal i fængsel.
Jeg vil gerne høre, hvordan ACT UP stiller sig til det.
Du ville sige noget, Max.
Den tekst, du refererer til, har Sean og jeg skrevet.
Jeg synes, at alle skal læse den.
Vi står ved den og skrev den, fordi vi gerne vil have det på det rene.
Vi vil gerne have placeret det politiske ansvar.
Men nu siger vores skilte og slogans-
- at vi kræver retssager, som om vi ønskede fængselsdomme.
Vi har altid talt om, at vi ønskede, at de blev straffet.
Nej, vi ønskede retfærdighed.
- Det er det samme. - Nej.
Det smerter mig, at ACT UP kræver fængsel, når vi selv er imod det.
Fængsler uden behandling, med smittefare og uden sterile sprøjter.
Jeg er fuldstændig enig, men vil ikke kaldes populist.
Det kalder vi dig heller ikke. Vi ville bare have folk op af stolen.
Vi blev så pressede, at vi krævede fængselsstraffe.
Jeg meldte mig ind i ACT UP, fordi ingen andre talte om de her ting.
Marco og jeg har altid været loyale over for jer.
Jeg synes, det er ubehageligt, at I ikke talte med mig om det først.
Ingen betvivler dit arbejde. Hvad vil I med det?
Vi forsvarer aids-ofre. Skal vi holde op med at kræve retslige afgørelser?
Ja, blandt andet. Men det er lidt alvorligere.
Blodskandalen er blevet ACT UP's højprofilerede sag.
Den er mere sexet i medierne end ludere, junkier og udlændinge og fængslede.
Det er du måske godt tilfreds med, men det er jeg ikke.
Hvordan kan I sige det?
Blodskandalen er jo et billede på regeringernes forsømmelighed.
Sprøjtetiltag og kampagner rettet mod bøsser og udlændinge findes ikke-
- fordi staten ikke kan se, hvor alvorligt det er.
Præcis. Jeg har i månedsvis injiceret min søn med inficeret blod-
- fra hospitalsvæsenet hjulpet af læger og myndigheder.
Det ved vi godt, Hélène. Men vi begynder at modsige os selv.
Politisk ansvar er ét og fængslinger noget andet. Vi er ikke hævngerrige.
Jeg vil ikke smide nogen i fængsel. Ansvaret skal bare placeres.
Hvis alle er enige, stemmer vi ikke om det.
Tænk, at vi skal genere hinanden på grund af nogle justeringer.
Det er mere end det.
Lad os lige tage "eventuelt" inden pausen.
Hvad var det? Det holder ikke at angribe Hélène.
Det er jo Thibault, du er sur på. Det havde du aldrig gjort mod en fyr.
- Det var ikke særlig fedt. - Hvad?
At ydmyge Hélène på den måde.
Hun blev sur, men hun ved godt, hvad vi mener.
- Din mand er anstrengende. - Ja.
Det er usselt at gå efter Hélène i stedet for mig.
Det handler ikke om Hélène, men om samtænkning.
Vi bliver flere og flere, men kan ikke blive enige om noget.
- Vi ved ikke, hvad vi selv vil. - I brokker jer. Så overtag dog stolen.
Gider I lige dæmpe jer?
Diskussioner foregår herinde. Ikke på gangen. Tak.
Det er anstrengende.
Det er ikke nogen erogen zone.
- Gør det ondt? - Nej.
I får sprøjterne, for vi er der snart. Det skal nok gå stærkt.
Vi når kun nogle gange frem og tilbage foran ministeriet, før vi bliver taget.
Så...
Pis. Det skal gå endnu stærkere. Efterlad skilte og tag sprøjterne.
Kom.
Junkierne bliver glemt! Junkierne bliver dræbt!
For ti år siden var 4 % af junkierne hiv-positive!
I dag er det 30 %!
Indenrigsministeriets politik er en forbrydelse.
Rene sprøjter til alle junkier!
Myndighederne bør sætte sprøjteautomater op i hele landet!
Afkriminaliser stoffer, og indfør assisteret indtagelse af heroin.
Hykleriet må stoppe!
Pas dog på!
Han er syg! Pas på!
Han er syg! Pas på! Han er syg!
- Er du okay? - Ja.
- Sikker? - Jeg er okay.
Det gik stærkt.
- Hvordan har du gjort det? - Hvad?
Her i ACT UP plejer vi at fortælle, hvordan vi blev smittet.
Men hvordan er det lykkedes dig at undgå at blive smittet?
Uh... det ved jeg ikke.
- Du knaldede vel før epidemien? - Ja.
Men ikke i ret lang tid.
Hvordan var det så før?
Fantastisk.
Jeg havde knaldet med to-tre fyre. En af dem var jeg helt vild med.
- Arnaud. - Så han godt ud?
- Faktisk ikke. - Nå?
Men jeg var helt vild med ham. Jeg boede nede sydpå dengang.
Han hentede mig i Aix, og så kørte vi ned til ham i Marseille og knaldede.
Ingen af dem, jeg kendte, vidste det.
Jeg kan huske køreturen.
En dag var der snestorm på motorvejen.
Det havde vi aldrig set før sydpå.
Det kom helt bag på os. Vi stoppede i nødsporet.
Eller der, hvor vi mente, det var, for vi kunne ingenting se.
De andre biler kørte videre og strøg bare forbi os.
Vi følte, at de når som helst kunne ramme os.
Jeg fik en underlig tanke den dag.
Hvis en anden bil kørte ind i os...
... og vi blev levende brændt, før hjælpen kunne nå frem-
- så ville man finde vores forkullede lig.
Og når man efter flere uger havde fået identificeret os-
- ville folk undre sig over, hvad vi havde lavet der sammen.
Hvordan vi kendte hinanden.
- Hvor gammel var du? - 19, tror jeg.
Det er helt uvirkeligt.
Ikke så længe efter læste jeg om aids i et blad.
Jeg havde aldrig hørt om det.
Der var et billede af to fyre. To amerikanere på en strand.
To billeder, faktisk.
Før og efter.
På det første var de sunde og raske.
På det andet er den ene døende af sygdommen.
Han hed Kenny.
Han lignede et monster.
Jeg havde aldrig set et bøssepar i et blad før.
Og så handlede artiklen om, at homoer skulle dø.
At vi alle sammen skulle dø.
Jeg holdt op med at knalde.
- Helt? - I fem år.
- Vanvittigt. - Jeg ved det godt.
Jeg vidste ikke, om jeg kunne smitte nogen eller selv blive smittet.
Jeg stolede ikke på kondomer.
Da jeg begyndte på det, var det en befrielse.
Og så mødte jeg Arnaud igen. Ham, jeg var forelsket i-
-og vi knaldede.
Vi havde en fantastisk dag.
Og om aftenen gik vi ud at spise.
Jeg havde bemærket, at han gik dårligt og havde vejrtrækningsproblemer.
Han havde også tabt sig lidt.
Under middagen fortalte han alt muligt. Jeg kan ikke længere huske hvad.
Han var flyttet hjem til sine forældre igen.
Han talte ikke om sit helbred.
Og jeg spurgte selvfølgelig ikke.
Det var en underlig aften-
- hvor vi ikke fik sagt de ting, der skulle siges.
Og så hørte jeg aldrig fra ham igen.
Et år efter ringede jeg til hans forældre.
Hans far tog telefonen.
Han sagde, at hans søn lå på hospitalet.
Da jeg spurgte hvorfor, sagde han, at det vidste jeg udmærket godt.
Han hidsede sig op.
Så jeg lagde på.
Jeg besøgte ham ikke på hospitalet.
Er han død?
Det ved jeg ikke. Det er to år siden.
Det vil jeg tro.
Det kan da godt være, at han overlevede.
Man kan godt blive indlagt og så vende tilbage til et normalt liv.
Ja, måske.
Jeg ved det ikke.
Jeg vil helst tro, han lever.
Nej.
Enten er man død, eller også lever man.
Du har ret.
Skal vi flytte sammen? Det ville være nemmere.
Hvordan nemmere?
Du er irriterende.
Jeg er ked af ikke at være der.
Det har jeg aldrig bedt dig om at være.
Jeg kan komme tirsdag, onsdag, torsdag og i weekenderne.
De andre dage er det lidt vanskeligt på grund af arbejdet.
Det er fint.
Jeg klarer mig fint.
Det ved jeg godt, men jeg vil gerne tage mig lidt mere af dig.
- Det kan jeg ikke lide, at du siger. - Hvad?
At du tager dig af mig. Det har jeg det underligt med.
Du ved godt, hvad jeg mener. Jeg vil gerne være mere sammen med dig.
Jeg ved det godt.
Jeg kommer til at tjene godt, så jeg finder en anden lejlighed.
Det er da skørt, at vi ikke bor sammen.
- Det kan jeg ikke. - Kan du ikke, eller vil du ikke?
Jeg har ikke råd.
- Hvad giver du her? - 850 francs.
- 950 med udgifter. - Det er dyrt for den lille lejlighed.
Efter at jeg er holdt op med at arbejde, betaler min mor.
Det ville være billigere. Vi kunne splejse.
Jeg har ingen lønsedler.
Tænker du på depositum og den slags?
Mine forældre har sagt, at de ville hjælpe mig.
Okay.
Der er mange i dag. Tak, fordi De kom.
Det er det, vi er der for. Goddag.
Det er hr. Gilberti fra Melton Pharm.
- Og med sig har han...? - Hr. Rossi.
- Agnès Lecomte. - Min assistent.
Godt. Før vi starter, vil jeg lige opsummere.
Melton Pharm sender snart en ny proteasehæmmer på markedet-
- men har endnu ikke fået den godkendt.
Den vil vi have ud til dem, anden behandling ikke virker på.
Men laboratorieledelsen hævder, at de har produktmangel.
Derfor taler man om, at der skal trækkes lod blandt de syge...
Det har vi aldrig talt om, kun læst om det i pressen ligesom Dem.
- Det rystede os. - Ikke så meget som os.
- Spørgsmål? - Germain?
Vedrørende produktmanglen... Da ACT UP-aktivister i Boston-
-mødtes med ledelsen i januar-
-var der ikke produktmangel.
Det ser fint ud.
Vi har styr på Deres cryptosporidiose, og T4-tallene er stabile.
De er bekymret for Deres Kaposis sarkom, men stråling kan hjælpe.
Læsionerne må ikke brede sig til Deres fodsåler.
Jeg vil give Dem nummeret til et sted, hvor De kan blive behandlet.
De behandler hiv-positive tidligt om morgenen, så det er lidt hårdt.
Amerikanerne har en langt mere liberal lovgivning.
Godt. Markus?
Nu står De her, men kan ikke give os nogen svar.
Jeg har 87 T4-celler tilbage.
Det er helt sindssygt. 87 T4-celler.
AZT virker ikke mere. DDI har aldrig gjort det.
Det der kan ikke retfærdiggøres.
Vi er ikke ude på at retfærdiggøre noget.
De må ikke tro, at vi ikke er klar over-
-hvor ulykkelig Deres situation er...
Vi skal hjælpe Dem med at afhjælpe en mangel, De selv har skabt.
Tror De, vi vil være med til at legitimere sådan en lortestrategi?
Læg Dem ned.
Rul om på maven.
Sådan?
I er jo bare demagoger.
Det er moderselskabet, der styrer jer, og I skal bare holde os hen.
Mange tak. Der er ingen tvivl om Deres strategi.
De har arrangeret en mangel for at få omtale af det nye molekyle.
En almindelig brugt handelsstrategi.
Og så har De lanceret lodtrækningstanken som et slags pr-stunt.
Sikke en klam tanke.
Ja. Og det er hovedkontorets plan, men det er vi ret ligeglade med.
Vi øger presset og skal nok få den medicin, folk har brug for.
Vi havde sat et kvarter af til denne snak og har brugt meget mere.
Vi skal videre om vigtigere ting som prostituerede og udlændinge-
-så vi må bede Dem om at gå.
Nu skal jeg følge Dem ud.
Tiden er vist inde til en demonstration foran forskningslaboratorierne.
Og så har vi jo den skide Gay Pride, vi skal have styr på.
Det skal være rigtig festligt.
Samtidig skal behandling på banen, så jeg har en idé.
I år har vi penge til en kæmpe lastbil med højttalere.
Det skal være en rullende ghettoblaster.
På den ene side skal der stå: "Uvidenhed er din fjende."
Og på den anden: "Viden er et våben."
Hvidt på sort.
På den måde kan vi danse i gaderne, samtidig med at behandlingen nævnes.
Og lad os lave skilte rettet mod laboratorierne.
Vi har brug for at gøre sygdommen mere synlig.
Ligesom ved demonstrationerne i USA skal vi have vores indlagte venner på banen.
I kørestole som i New York.
Hvad snakker du om? Det er sindssygt!
Hvad?
- Er jeg måske ikke syg nok? - Det var ikke dig, jeg talte om, Sean.
Ser jeg ikke syg nok ud?
Det gør Markus måske heller ikke?
Eller Muriel? Er vi ikke chokerende nok?
Jeg har fået nok af dig. Du er en svindler.
En forbandet svindler.
En, to, tre...
... fire...
... fem.
Jeg tog syv med. Her er kun fem.
- Du lagde nogle i den anden taske. - Hvilken anden taske?
- Din. - Rygsækken?
- Skal jeg tage den af? - Gerne. Vi tager ryggen bagefter.
Knyt hånden.
Stræk armen ud. Sådan.
- Skal vi ordne ryggen på lejet? - Jeg sidder fint her.
Okay.
ACT UP-aktivister har lænket sig til Melton Pharms hegn.
AIDS-støttegruppen beskylder laboratoriet for at forhale-
- at en ny aids-behandling kommer ud til hospitalerne.
Melton Pharm skal have mere af det antiretrovirale middel ud.
Mange patienter kan ikke få det-
- selv om det blev godkendt for en måned siden.
AIDS-støttegruppen bebrejder også laboratoriet-
-at de begrænser distributionen-
- til kun at kunne tilbydes patienter med T4-tal på under 50.
Vi ses.
Melton Pharm har ikke reageret.
- Må jeg komme ind? - Ja.
Hvordan har du det?
Ikke vildt godt.
Kateteret har givet mig en infektion.
De ved ikke, hvad det er.
- Har du smerter? - Ja.
Stivhed. Og jeg bliver ved med at brække mig.
Hvad får du som smertestillende?
Paracetamol, tror jeg.
- Ikke noget stærkere? - Nej. Eller jo.
- De tilbød mig morfin. - Sagde du ja tak?
- Ja. - Jeg gad godt være på morfin konstant.
Spiller du meget?
- Hvad siger lægerne? - Ikke rigtig noget i øjeblikket.
- Mine T4-tal er gået lidt op. - Det er da godt.
Det gør jo ingen forskel.
Så er din tilstand da forbedret.
Hvorfor er du kommet?
Vi kan ikke særlig godt lide hinanden, men vi er da stadig venner.
Jeg har bange anelser omkring den 1. december.
Det bliver den dårligste World Aids Day nogensinde.
De har vilde planer om at farve Seinen blodrød-
- og at sætte kondom på obelisken, men vi laver helt sikkert en fest.
Jeg vil gerne have, at du går.
Hvorfor er du stadig sur på mig?
Det ved jeg ikke. Men jeg vil gerne have, at du går.
Hvad laver De henne ved vinduet? Sluk cigaretten, og læg Dem i sengen.
- Jeg går. - Fint nok.
Hvad er det for en infektion?
- Vi finder ud af det. - Det er vigtigt.
- Du må ikke give op. - Hold nu op.
Vi får den nye behandling.
Vi holder hans infektion i skak. Det går godt.
- Hvis det går godt... - Jeg kommer og lægger et drop.
Jeg går.
- Hvad sker der? - Thibault smutter nu.
- Hej. - Hej.
- Jeg har rent tøj til dig. - Tak.
- Her er varmt. - Ja, det kan godt være.
Udenfor er det bidende koldt.
Jeg har det ikke godt.
Jeg ved det godt.
Jeg har ondt overalt.
Jeg ved ikke, om det er feber eller frygt eller begge dele.
Jeg er bange.
Jeg er rigtig bange.
Hele tiden.
Og jeg savner dig.
Der sidder stadig noget.
Er lejligheden god?
Det roder, men vi er færdige med at male.
Er det pænt?
Det er hvidt.
Du er så dum.
Jeg er ked af, at du skulle udsættes for det her.
Morder, Mitterrand, du har blod på dine hænder!
Aids er en krig. Hør nu ACT UP's skrig!
Vi oplever aids som en krig. En krig, der er usynlig for andre.
Men vores venner dør, og vi vil ikke dø.
I alle krige er der forrædere. Også i krigen mod aids.
Dem, der byder det velkommen, at epidemien gennem ti år har dræbt-
- bøsser, junkier, prostituerede og indsatte, uden at nogen reagerer.
Dem, der bruger det til at få had og diskrimination til at blusse op.
Dem har vi kæmpet mod siden 1989-
- med vores utrættelige tilstedeværelse på alle fronter.
Sammen kan vi kæmpe mod epidemien-
- og de deraf følgende tragedier og sociale problemer.
Sammen kan vi skabe et samfund-
- hvor vi bekæmper sygdommen i en positiv og stærk ånd.
ACT UP-Paris betragter aids som en udfordring.
Løft den sammen med os. Slut jer til os.
- Goddag. - Goddag.
Sengen er klar derinde.
Nej, jeg vil ikke ligge i en seng.
Så går vi ind i stuen.
- Jeg hjælper Dem op at sidde. - Du ligger bedre i sengen.
- Klar? - Jeg har det ikke bedre nogen steder.
Farvel.
Jeg har hentet din post og åbnet breve fra det offentlige.
Du har fået invalidepension.
Der er også alt muligt andet.
Jeg lægger det her.
Nathan!
Få mig op herfra.
Du skal ikke rulle ned.
- Er du sikker? - Ja.
Er alting klar?
Ja.
Du skal passe på...
... at du ikke stikker dig.
Ja.
Det ved jeg godt.
- Godnat. - Godnat.
Er jeg ikke død endnu? Hvad laver du? Jeg har fået nok.
Vi har lige slukket lyset. Læg dig til at sove.
Han er død.
Hvad siger du?
Allerede?
Kan De stave hans navn?
Sean.
S-E-A-N.
- Dalmazo. - Vil De stave det?
D-A-L-M-A-Z-O.
- Hun vil klæde ham på. Jeg kan ikke. - Jeg gør det.
- Goddag, frue. - Goddag, Max.
- Nu skal jeg hjælpe Dem. - Tak.
Vi skal have løftet ham lidt.
Hvis De holder ham sådan, kan jeg få skjorten ind under ham.
Hold fast. Så kan vi godt lægge ham ned.
Sådan. Godt. Så kan De knappe den.
Du er nødt til at hjælpe lidt til, skat.
Så er den der næsten. Lidt mere. Godt.
Flot.
Goddag. Jeg hedder Thibault.
- Jeg er Seans mor. Kom ind. - Goddag.
- Vil De have en kop kaffe? - Ja tak.
Jeg henter den.
Nu skal jeg hjælpe Dem.
- Sidder den fast? - Den var så nem at slå ud.
Forsigtigt.
- Har De noget imod, at jeg ryger? - Nej. Bare åbn vinduet.
Det er rart, at I er her.
Derinde.
Goddag.
Vil du have kaffe?
- Er der noget at spise? - Det ved jeg ikke.
Ja, jeg har købt noget.
Hvor lagde jeg det?
Jeg har de her.
Tak.
- Jeg hedder Sophie. - Sophie.
Er kaffen løbet igennem?
Så skænker vi op.
Goddag.
- Er De Seans mor? - Ja. Og hvem er De?
Hélène, Marcos mor.
Goddag, Hélène.
- Goddag, Marco. - Goddag.
- Er du okay, Marco? - Ja, men jeg vil helst ikke se liget.
- Det behøver du heller ikke. - Nej.
Gør det ikke noget?
Hvor er han?
Derinde til højre.
- Hej. - Hej.
- Goddag. - Goddag, frue.
- Har du skrevet pressemeddelelsen? - Jeg har skrevet noget, men...
Det er snarere en nekrolog.
Jeg vil gerne høre pressemeddelelsen.
Skal jeg læse den højt?
Overskriften lyder: "Sean Dalmazo på 26 år er død af aids."
Og så kommer teksten:
"Sean har været med i ACT UP, siden gruppen blev startet."
"Han stod for fængselsudvalget."
Og så har jeg tænkt mig at skrive noget om-
-at han arbejdede med mino...
At han forsvarede minoriteter. Ludere, bøsser, junkier og så videre.
Og så: "Sean udlevede sin politik på en meget autentisk måde."
"Han var fjollet og sjov-
-arrig og levende."
Der er jeg nået til, så hvis I har nogen idéer...
Det er meget godt.
Vi kunne også nævne hans mod.
Det er måske lidt naivt, men...
Mod er godt. Hos ACT UP har vi ikke noget imod at være lidt banale.
Der er det med asken.
Som bekendt ville Sean jo gerne have en politisk begravelse.
Han ville have sin aske spredt ud over forsikringsfolkene.
Der er et lavpraktisk spørgsmål.
Hvordan får vi hans aske?
Nathan har talt om det.
Det var det, han ønskede-
- men jeg vil også gerne have noget af hans aske.
Skal vi sige 50-50?
Eller 40-60?
Hellere 80-20.
- Er der ikke mere kaffe? - Jeg laver noget.
Kald, når den er klar.
- Kommer du tilbage i aften? - Ja. Hvorfor?
- For at sove her sammen med mig. - Okay.
Tak.
- Skal vi knalde og det hele? - Ja, selvfølgelig.
Tekstning: Lisbeth Beierholm Oneliner